Det här med sovmorgon är verkligen inte min grej. Att sova längre än till klockan sju på helgerna händer väldigt sällan. Men jag njuter av mina stunder på morgonen ändå. I det tysta. Bara jag.
![](https://i0.wp.com/marieheikkila.se/wp-content/uploads/2024/06/IMG_0297.jpeg?resize=640%2C853&ssl=1)
Idag var jag uppe redan innan klockan sex. En kopp kaffe och en bok. Uppkrupen i soffan. I lite drygt en och en halvtimme fick jag spendera ensam i soffan innan Rickard klev upp. Sen klev barnen upp. En efter en och dagen kunde börja.
Jag ser fram emot att gå på semester på söndag. Göra husvagnen redo för avfärd tills på måndag. Rickard fick dumt nog en tandläkartid på måndag morgon, men lika så bäst att ta vara på den tid man får inom all slags vård så vi väntar tills han är klar innan vi tar oss iväg. Destination okänd än så länge, men till slutet av veckan när vi kan se vädret lite längre så bokar vi något.
Då ska jag sitta i förtältet och dricka mitt kaffe i det lugna med en kopp kaffe. Där och då kan det även få regna så jag hör regndropparna på förtältsduken. Se regndropparna rinna ner längst väggen. Men när vi väl är redo för dagen vill jag gärna ha soligt väder.
Men jag lovar. Imorgon när klockan är redo att slå 06.00 så kommer jag vara hur trött som helst.